Силоните бяха създадени от хората
Еволюираха
Разбунтуваха се
Има много копия
И те имат план
Досега в 'Боен кораб Галактика':
Райдърите ще изпратят сигнал, който ще активира вируса.
По мой сигнал започнете форматирането на системите.
Свързвам се към мрежата.
Поздравления, командире.
Напускам Галактика, но не и теб.
Ще се върна. Когато кажа нещо, го правя.
Разбирам какво е да загубиш някого, когото обичаш.
Но те са живи. Все още.
Трябва да се върнем на Каприка.
Предвид сегашните обстоятелства се боя, че нямам друг избор,
освен официално да обявя кандидатурата си за президентския пост.
Д-р Болтар: "Трябва да живеем в мир."
Призив: "Гласувайте срещу Болтар."
Ще загубя.
Да?
Една минута, г-жо Президент. - Благодаря, Тори.
Никой да не си прави илюзии за това, което ни чака.
Последният скок ще ни запрати право в атмосферата.
На по-малко от два клика от повърхността.
Също така има вероятност да ни подложат под тежък обстрел.
Според компютъра очакваните загуби сред нас ще са около 20 процента.
Точно заради това командването смята да повери изпълнението
само на доброволци.
Ако искате да подишате малко чист въздух - сега му е времето.
Знам, че ти е трудно, но ако имаш вяра всичко ще се оправи.
Не искам да губя. - Имай вяра.
Предстои ми да бъда унижен пред цялата флота.
А ти си пееш същата стара песен.
Като че ли малко ми омръзна.
Съжалявам за безпорядъка... дължи се на...
това, че съм малко суеверна.
Обикновено съм такава, когато ми предстои някаква среща.
Ето какво правя - вземам една карта...
припомням си това, което трябва да кажа, късам картата
и хвърлям парчетата.
Помага.
Баща ми обичаше да чупи моливи преди да има заседание,
след което му се налагаше да взема назаем.
'Отпусни се и импровизирай.'
Знаеш ли, харесва ми. Да видим.
Наистина ми харесва.
Добро е.
По-добре ли си? - Да.
Ами какво ще стане, ако няма от кого да вземеш назаем?
В такъв случай значи си прецакан.
О, не.
Често ми се случваше да се смея безпричинно ...
докато бях в гимназията.
Да?
Време е, г-жо Президент. - Благодаря, Тори.
Новият модел райдъри могат да правят много по-дълги скокове от рапторите.
Така се оказа, че ако инсталираме навигационната му система на нашите
раптори, то ударният отряд ще достигне до Каприка в разстояние на 10 скока.
Единствената пречка досега беше именно как да извършим инсталацията.
Това затруднение вече не съществува.
Тя е тук за да ни помогне.
Тя ще извърши процедурите по компютъра. Някой да има някакви проблеми с това?
Ти си избраният да води тези хора
от самия Бог.
И наистина ще ги поведеш.
Както го направих с бебето?
Нали бях избраният да го пази?
Не позволявай на гнева ти да те накара да изречеш богохулство, Гай.
Все още има две седмици до изборите.
Затова вземи да се стегнеш.
Готов ли си?
Да, просто бях задрямал.
Шефе?
Това е мисията ни.
Имаме дълг към хората, които оставихме там, и ако трябва да
работим със силона, за да ги измъкнем, то така да бъде.
Трябва да опитаме да спасим възможно най-много от оцелелите.
Както казах, мисията е доброволна.
Някой да иска да се откаже?
Командирът е на палубата.
Не се притеснявайте, ще бъда кратък. И аз искам да го чуя.
Опитай да мислиш за нещо сериозно. Сигурно ще подейства.
Става ли? - Като какво например?
Ами... примерно...
Прекрасно.
Никой досега не е извършвал спасителна операция от такова разстояние.
Толкова навътре в територията на врага.
Дори само чрез опита вие ще творите историята.
Но ако успеете да спасите онези хора...
...то ще сътворите част от бъдещето.
Някакви въпроси?
Ако откриете Земята, преди да сме се върнали, ще ни запазите ли място?
Място ли? Ако намерим подобно място, то лично ще ви построя цял бар.
Добре.
Видяхте ли, казах, че ще съм кратък. Г-н Гейта, включете радиото.
Нека чуят какво ще изпуснат през тези пет дена.
След няколко минути започва първият предизборен дебат
между двамата съперници Лора Розлин и Гайъс Болтар.
Добре ли си? - Може ли вече да се махна оттук?
Въпросите, предстоящи да бъдат зададени,
покриват голямо разнообразие от различни по тематика проблеми.
Така че останете с нас, докато тече подготовката за първият предизборен дебат.
Атмосферата в залата е напрегната, докато очакваме двамата кандидати.
Предвижданията са, че тази вечер на д-р Гайъс Болтар ще му бъде трудно.
Шефе?
Ето че Вицепрезидентът Гайъс Болтар влиза в залата.
Все още очакваме настоящият Президент.
Според досегашните анкети Лора Розлин се радва на голяма преднина.
Вярвам, че тя съвсем скоро ще пристигне...
Нейният заместник и нанесе удар под кръста с кандидатурата си отпреди месец.
Все пак д-р Болтар е брилянтен учен, един от най-уважаваните днес, освен това
Ето че и настоящият президент Лора Розлин пристигна.
Ще измета пода с теб, Гай.
Сигурно пак сте си изгубила ума.
Ако това е най-доброто, с което разполагаш, значи наистина си загазил.
Успех.
Как си? Добре ли си?
Шарън?
Недей да ме игнорираш. Не и сега.
Нещо лошо ще се случи, Хило.
Усещам го.
Усещам го как чака някъде там... как дебне.
Какво имаш предвид?
Нещо на Каприка ли?
Не.
Не е свързано с мисията. Не е нещо конкретно.
По-скоро е нещо като лош период от време.
Шефе?
Помощ!
С участието на:
Едуард Джеймс Олмос
Мери МакДонъл
Кейти Сакхоф
Джейми Бамбър
Джеймс Калис
Триша Хелфър
Грейс Парк
49 579 оцелели
в търсене на дом
наречен Земя
Превод: Камен Христов serpent@abv.bg
http://subs.unacs.bg by Koronis
И много поздрави на khristov от www.arenabg.com ,
който първо обижда, а после пита...
Началник Тирол?
Аз съм брат Кавил. Разбрах, че сте помолил за среща със свещеник.
Никога не съм вярвал в психотерапията.
Баща ми беше свещеник.
Разбирам - предпочитате свещениците пред истинските лекари. Добре.
Моля се на боговете...
всяка една нощ.
Но не смятам, че ме чуват.
Имаш ли си понятие колко безполезно е да се молиш?
Да си мърмориш или пееш разни там стари и полузабравени текстове?
Знаеш ли каква е ползата от всичко това? Точно никаква.
Абсолютно ли сте убеден, че наистина сте свещеник?
Проповядвал съм още много преди ти да се родиш.
И за цялото това време успях да науча, че боговете не отговарят на молитви.
Ние сме сами за себе си. Така те са наредили нещата.
Трябва сами да намерим интересуващите ни отговори, да намерим пътя си
и то без някакъв слънчев лъч, който да ни указва накъде да вървим.
Точно това се опитвам да направя - да намеря собствения си път.
Едва ли ще успееш преди да си разбрал какъв точно проблем имаш.
А именно - че както сърцето, така и умът ти са прецакани.
Ти - не някой друг, не някой бог, а ти.
Благодаря за 'лекарството, д-ре'.
Здравей. - Здрасти.
Исках просто да ти пожелая...
...успешен лов.
Благодаря ви, сър. - Да, планът е добър.
Планът е добър.
Шарън ще изчисли скока така, че ще се озовете няколко клика над повърхността.
Под обсега на силонския радар. Знам планът, Лий. Все пак аз го съставих.
Аз... трябва да вървя.
Надявам се, че ще го намериш, Кара.
Наистина.
И аз също.
Цитирам: Снощният дебат само потвърди, че - По-късно.
д-р Болтар, въпреки цялата си очарователност не знае нищо за истинска политика.
Хубаво е да знаеш, че пресата възприема нещата правилно.
Не забравяй, че обвиненията му относно религиозността са опасни.
Вероятно наистина е отчаян, но това е единственият му коз. Ще го използва.
Ще се нуждае от нещо много по-съществено от това.
Ако възнамерява да гради стратегията си на това, ще се провали тотално.
Трябва да продължиш да я притискаш на религиозна основа.
С всеки път все повече печелиш хората и ги привличаш към нас.
Не съм сигурен дали знаеш, Том,
но хората обикновено не подкрепят този, който отнема вярата им.
Нещата ще се обърнат в наша полза. Ще видиш.
Той е прав. Слушай го.
Разбира се.
Разбира се, как съм могъл да бъда толкова сляп. Благодаря ти.
'Нещата ще се променят в наша полза, ще видиш.' Това да не е някакъв съвет?
Да, благодаря ти, благодаря за цялата ти проницателност.
Твоята удивляваща политическа проницателност.
Знаеш ли, Том, толкова ме убеди, че сега просто ще седна и ще
почакам Бог лично да си домъкне задника и да гласува за мен на изборите.
Как ти се струва?
Галактика, тук Старбък. Извършваме проверката и се подготвяме за първи скок.
Имате разрешение за скока, Старбък.
Прието.
Скок 10 минути след моя сигнал. Начало.
Галактика, искам да говоря с адмирала.
Сър?
Тук Адама. - Успях ли да ти благодаря?
Не. Ако сега го направиш ще ти бъде за първи път.
Благодаря ти. - Просто се върнете невредими.
Успешен лов. Тук Адама, край.
Тук Старбък. Проверете отново координатите и бъдете
готови за извършване на следскоковите операции.
Последна проверка на състава.
Хедкейс, тук.
Суордман, тук.
Все още не мога да повярвам, че успя да ме убедиш да участвам.
Важно е.
Скъмбал, тук.
Ще бъда с теб през цялото време.
Каквото и да се случи, ще бъдем заедно. Точно както искахме.
Ронин, тук.
Знам, знам.
Оценявам го, Хило, наистина.
Бойлън, тук. Стейкър, тук.
Просто не мога да спра да мисля за нея.
За нашето малко момиченце.
Някакъв проблем ли имате?
Чарлимен, тук. - Старклауд, тук.
Рейстрак, тук.
Калон, тук.
Проверката завършена.
Готови сме да потегляме. Шарън, ти си на ход.
Готово.
Говори Старбък.
Готови за скок по мой сигнал.
Пет... - Ето че се започва.
...четири, три, две, едно...
Първи скок, сега.
Нещо не е наред.
Радарът не засича никого. - Какво?
Боже, скочили сме на грешни координати.
По дяволите. Хило, загубихме някого.
Рейстрак. - Ще се върнем ли за тях?
Мисията се прекратява едва когато загубим трима. Така че продължаваме.
Рейстрак ще трябва да намери как да се върне у дома.
Страхотен старт, няма що.
Нека поговорим за случилото се.
Все още не мога да повярвам. Кали...
Не разбирам как бих могъл да й причиня това. Все едно сънувам кошмар.
Тя каза, че си спял, когато те е намерила.
Имал си кошмар когато те е събудила, така ли е?
Не си спомням.
Да си имал повторяеми кошмари напоследък?
Не.
Добре. Ето на това ние свещениците викаме 'лъжа'.
А лъжите няма да те докарат до нищо добро, приятелю.
Затова нека оставим настрана отричанията и лъжите и да минем на въпроса.
Сънуваш някакъв кошмар. Какъв е той?
Разкажи ми го, началник.
Всяка божа нощ се повтаря.
От колко време?
Две седмици.
И си сънувал същото, когато Кали те е събудила, така ли?
Не знам. Не помня. Може би.
Какво значение има всъщност?
Помня само вида на Кали, на кръвта й.
Тя те е спряла.
Като те е събудила е попречила на тайното ти желание да се самоубиеш.
Нямам никакви тайни желания за самоубийство.
Да, прав си. Така е.
Не е тайно, а очевидно. Въпросът е защо искаш да го сториш?
Явно има някаква грешка в навигационния софтуер.
Определено не сме там, където се предполага, че трябва да сме.
Добре... можем ли по някакъв начин да се върнем в отряда?
Абсолютно не. Според плана трябва да се върнем обратно.
Мамка му, та това беше първият скок! - Хей, ти ми даде координатите.
Да се връщаме при флотата.
Чакай...
засякохме някаква планета.
При това доста наблизо.
Откъде се взе? - Нямам си и понятие.
При цялата тази електромагнитна интерференция не се учудвам.
Да проверим за какво става въпрос.
Атмосферата е съставена от кислород и азот.
Има и прясна вода.
Боже, разбираш ли? Та това нещо е обитаемо.
Току-що засякохме планета, годна за обитаване от хора.
Може би провалът ни всъщност не е провал.
Климатът е нормален според нашите стандарти.
Положението на полюсите е по-зле но това не е необичайно.
Добра работа. - Благодаря, сър.
Зоната около устието на реката явно е плодородна. Най-вероятно е делта.
Има шансове да открием развити флора и фауна. Искам да прелетите ниско отгоре.
Чух, че разузнавателният отряд е намерил живот на планетата.
Плодни дръвчета... реки от мляко и мед вместо вода.
Да, забрави да споменеш езерата от амброзия.
Всъщност повечето планети са пустинни, като
животът, доколкото го има, е съсредоточен в зоната на екватора.
Но тук има друго - интерференцията от близката мъглявина
пречи на силоните да открият планетата.
Всъщност на кого му пука за тъпата планета?
Много хубави приказки, но за жалост - празни.
По-малко от 20 процента от планетата са годни за обитаване, така че...
Не разбираш ли какво става всъщност?
Това ще е новият ви дом.
Мястото, където ще започнете нов живот. Това е бъдещето, Гай.
Явно мислим различно.
Какво каза? - Нищо, Том.
Просто...
представящ ли си ако се заселим на онова чудо?
Ти... си истински гений.
Нещо ново? - Изслушай го.
И скоро ще спечелиш изборите.
Съжалявам. Какво казваше, Том?
Имахме нужда от изход.
Нещо, с което да смажем Розлин, което да покаже на хората,
че нейният план за бъдещето не е добър.
И ето го:
заселването ни завинаги на тази планета.
Заселване... завинаги?!
Сигурен ли си, че се чувстваш добре?
Представи си да имаш истинска земя под нозете и истинско небе над главата.
Представи си същата тази идея, чута от хора, живеещи в метални кутийки.
Послушай го, Гай. Той е умен и секси мъж, точно като теб.
О, я стига!
Какво?
Имах предвид - стига с тая Земя.
Точно така.
Значи да се заселим тук.
Да.
Все пак това е една малка, хубава планетка.
Това е само малка почивка - място да заредим храна и вода, без да се заселваме.
Според доклада на капитана на всеки кораб има хора, искащи да отидат там.
Дори само за час-два.
Това е едно наум. Но постоянно установяване е съвършено различно.
Внезапно Болтар предлага надежда да имаш истински въздух и храна,
да спиш в легло вместо в койка. И да живееш в къща, а не в кораб.
Това са фантасмагории.
Виж анализите - животът на тази планета би бил изключително трудоемък.
Дори и няколко години биха били истинско изпитание.
Освен това печели гласове, понеже фактът, че планетата е скрита
благодарение на мъглявината, ни осигурява убежище от силоните.
Значи сега приемаме, че вражеската технология не може да ни открие там?
Нашата току-що успя.
Г-жо Президент, лично аз смятам, че хората предпочитат надеждата пред страха.
Болтар им предлага това, което искат да чуят, а вие - нещо много различно.
Предлагам им истината. - Но те не я искат.
Те са изтощени.
Искат само да спрат, да забравят страховете си и да
започнат нов живот. И ще дадат своя глас за тази идея.
И как ще се отрази това на резултата?
Би могло да го преобърне из основи.
От какво бягаш?
От нищо. - Колко дълго ще продължаваш?
Докога ще отказваш да погледнеш истината в лицето?
Забрави, приключихме.
Ама... какво, тръгвате ли си?
Точно така. Приключих тук. Омръзна ми.
Знаеш какво става.
Но не искаш да го приемеш.
Не съм терапевт. Не смятам да те държа за ръчичка.
Опитах се да ти помогна, но първо ти трябва сам да го направиш.
Та аз дори не разбирам какви ги дрънкате.
Боже мили, началник, престани най-сетне.
Ти смяташ, че си силон.
Не съм силон!
Разбира се, че не си. Но това е, от което се страхуваш, нали?
Че може да си силон, без дори да го знаеш, точно като Бумър, нали?
Нали?
Ето тази мисъл измъчва сънищата и душата ти:
'аз съм силон, точно като Шарън, и затова заслужавам да умра.'
Шарън не знаеше каква е всъщност.
Тя просто... чувстваше, че ще направи нещо ужасно.
И знаеше, че трябва да се спре, преди да го е извършила.
Значи ти мислиш същото? Че ще направиш нещо ужасно?
Може и така да се случи. Но няма да е защото си силон.
А понеже си човек, а хората постоянно вършат ужасни неща.
Но откъде може да сте сигурен, че наистина съм човек?
Може би защото аз съм силон и никога не съм те виждал на нашите си срещи.
Не мога да ти помогна с нищо повече.
Трябва да се върнеш на работа и да опиташ да загърбиш всичко това.
Не. Аз... просто не мога.
Не мога да отида там и да погледна хората в лицата.
Не мога да погледна Кали в лицето. - Трябва да го направиш.
Те са твоето семейство.
Просто помни, че те са семейството ти и че те обичат.
Дори Кали. Най-вече тя.
Ако се съмняваш в това, че си човек,
то отиди там и потърси от тях това, което дириш от боговете.
Боговете почитат тези, които обичат, началник.
Тук Стабък. Готови за извършване на последния скок до Каприка.
Помнете че ще се озовем много близо до повърхността.
Подгответе се за въздушни ями, дъжд, бури... за всичко.
Разбрано, Старбък.
Готово ли е? - Да.
Започва се. Давайте!
Говори Старбък, заемете позициите си след мен съгласно плана.
Разбрано, сър.
Има ли силони, Хило? - Радарът не отчина нищо.
Почакай малко. Изгубихме някой. Само 17 раптора сме.
Липсват шести и дванадесети.
Това са Тофгай и Кароусел. - Да не са скочили на грешни координати?
Не. Засичаме сигналите им, значи са наблизо.
8-2-7 към 4-4-3.
На половин клик оттук. Това значи, че са...
...Боже мили. - Къде Хило, по-бързо.
Скочили са право в планината.
Проклятие!
Тук Старбък. Преди малко загубихме шести и дванадесети. Продължаваме.
След мен.
Прието, Старбък.
Смятам, че позицията ми по този въпрос стана напълно ясна.
Г-жо Президент, разполагате с 30 секунди за отговора си.
Отговорът ми е, че той го прави отново.
Д-р Болтар, дами и господа, отново изкривява истината.
Въпросът му е дали трябва религиозните текстове да водят политиката ни.
Дали тези текстове всъщност съдържат някаква истина.
Дали съдържат и информация, нужна ни за откриването на дом,
далеч по-безопасен от тукашната планета, за която не знаем нищо.
Отговорът ми на всичко това е 'да'.
Вярвала съм и винаги ще вярвам, че истината е в тези текстове.
Г-н Вицепрезидент, следващият въпрос е към Вас.
Как ще отговорите на обвиненията, че предложението ви за заселване тук е
само отчаян опит да обърнете резултата от изборите във Ваша полза?
Това е отличен въпрос, Джим. Благодаря ти, че го зададе.
И съм поласкан, че имам възможността да му отговоря.
Разбирате ли, дълго време подкрепях търсенето на Земята.
Обещанието, че ще открием не само нов дом,
а и дълго загубените ни братя и сестри от тринадесетата колония.
Вярвах в това с душата и сърцето си.
Но за жалост силоните продължават да ни преследват,
както всъщност правят още от първоначалната си атака над колониите.
И ако имаме шанса да променим това, да прекратим тази игра на котка и мишка,
не трябва ли да се възползваме от него? Мисля, че да.
Благодаря Ви. Г-жо Президент, имате 30 секунди.
Нямаме никаква застраховка, че
силоните не знаят за тази планета, нито че не могат да ни намерят тук.
Или че не ни чакат да се спрем някъде... - Глупости, трябва да се изкажа.
Наистина, искам думата.
Добре, имате 15 секунди.
Дами и господа, наблюдавате нов опит на Президента да използва Вашия страх.
Страхът ви.
Страхът ви от боговете.
Страхът ви от силоните. Та дори страха от самия страх.
Не е ли време да спрем да се страхуваме?
Умолявам всички нас да спрем да бягаме от живота си
и вместо това да го прегърнем.
Благодаря ви. - Благодаря, това е всичко за днес.
Признателен съм и на двамата кандидати за тяхната откритост.
Беше много вълнуващо. С това свършват предизборните дебати.
Самите избори започват след три дни.
Моля, дайте своя глас. Благодаря ви и лека вечер.
Но не и за теб, предполагам. - Защо не си го начукаш?
Тук при мен е ръководителят на кампанията на д-р Болтар, Том Зарек.
Добре дошъл, Том. Ти бе свидетел на всичко, какви са впечатленията ти?
Ами, смятам, че д-р Болтар се представи наистина отлично.
Предостави на хората начин да прекратят ужаса и тъгата, които
ги съпътстваха досега. Също така се удивих от лошата позиция на Розлин.
Каприка - окупирана от силоните
Трябва да установим точното си местоположение, Карл.
Лагерът на съпротивата е на около един клик пред нас.
Движение на единадесет часа.
Приятели?
Има ли там Самюел Андерс?
Има ли сред вас Кара Трейс? Ако да, припомнете й какво обеща за връщането.
Приятели.
Защо се забави толкова? - Дойдохме с раптори.
Ще измъкнем теб и хората ти оттук.
Винаги спазваш думата си, а? - Да, винаги.
Какво, нима си смятал, че ще те оставя тук?
Сега сигурно съжаляваш за недоверието си? - Да не забравиш, че ни спасяваш?
Хора, всичко това е много хубаво но тостерите ще цъфнат тук скоро.
Къде са останалите? Това сме всички.
Тостерите атакуваха лагера ни тази сутрин. Загубихме всеки втори.
Обстрелват ни!
Обратно към рапторите! - Не!
Снарядите падат точно между нас и тях. Отрязани сме!
Следва продължение
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2006